![](https://knigogo.top/wp-content/uploads/2018/09/Ostap-Vyshnya.jpg)
– Як же краще, – спитаєте, – полювати: одному чи колективом?
Майже однаково. Коли йдете один, то один промазуєте, коли йдете колективом, то промазуєте колективом.
Були б ведмедi, – довелося б багатьом мисливцям рушницi попродати, бо нашi охотники люди тихi, сумирнi й поетично нiжнi, а ведмiдь – звiр великий і реве: може перелякати.
Дика качка любить убиватись тихими-тихими вечорами, коли сонце вже сковзнуло з вечiрнього пруга, минуло криваво-багряний горизонт, послало вам останнiй золотий привiт i пiшло спать…
Ми знаємо, що діти трішки варвари.
Наш обов'язок з дитинства прищеплювати любов до природи, до рослин, до тварин. І до свійських, і до диких. Чи не від того наші птахи і тварини дикі, що ми самі дикі?
Нема стiльки шкiдникiв серед тварин, як є їх серед нас, серед людей!
Ми – самi собi шкiдники!
Коли в качачому полюваннi бiльшу вагу мали помiдори й огiрки, то тут їх замiняють сало й ковбаса. Незмiнною залишається стопка.
На вечiрню зорьку ви спiзнились. Це обов'язково… Запiзнення на вечiрню зорьку – це мисливський закон.
– Чотирнадцять вовкiв колись за нами з Флейтою гнались!
– Ну, Петре Iвановичу! Невже таки чотирнадцять?!
– Факт! Спитайте Флейту! І обидва сiрi!
Такого собаки я не бачив! Даси, бувало, в зуби йому записку й грошi: "Джек! Миттю пляшку вина!" За пiвгодини вже летить з вином. Тiльки не можна було бiльше грошей давать: решту обов'язково проп'є!
Оце вчора приїздила звiдтам молодиця, так казала, що її свекровi кум його казав, що кумова баба чула од свахи, що та сама бачила, як коноплi мочила, що нема куди через тую качву коноплини ткнути!
…Швиргається вгорi якийсь космiчний хлопчик зорями, залишаючи в чорно-синiй безоднi золотi смуги, рипить Вiз, дишель свiй униз спускаючи, блiдне поволi Чумацький Шлях, а пiд ожередом плететься чудесне мереживо з мисливських оповiдань…
Тут i починається найцiкавiший момент качачого полювання.
Це коли старi, досвiдченi вашi товаришi по полюванню починають розповiдати рiзнi надзвичайнi випадки з мисливського життя.
Ми знаємо, що дiти трiшки варвари.
Наш обов'язок з дитинства прищеплювати любов до лрироди, до рослин, до тварин.
I до свiйських, i до диких.
Чи не вiд того нашi птахи i тварини дикi, що ми самi дикi?
Залоскотаний тигр мертвіший од мертвого.